Katalógustételek
II.15
A garamszentbenedeki konvent oklevele pecsétjével
1402. augusztus 9.
oklevél : pergamen
zsinóron függő, fekete viaszpecsét, átm.: 48 mm
A garamszentbenedeki konvent tudtul adja, hogy Bubek Detre
nádornak az oklevélbe teljes szövegében átírt 1402. június
5-én Visegrádon kelt és a konventhez intézett megkereső
levele értelmében a kisherestyéni Imre fia Benedek nádori
emberrel kiküldte Tamás fia Jánost ( Johannem
filium Thome dictum) hiteles tanúbizonyságául, akik
a konventhez visszatérve egyhangúlag jelentették, hogy június
28-án a birtokszomszédok és határosok jelenlétében a kisherestyéni
János fia Andrást beiktatták annak a kismányai birtokrésznek,
ill. házhelynek vagy teleknek ( curie seu loci
sessionalis) a birtokába, melyen jelenleg Pethew fia
János lakik, s amelyet a kismányai Lukács fia Miklós adott
neki örök birtokul, s az iktatásnak a törvényes határidőn
belül senki sem mondott ellent. Az oklevél hártyán, függőpecsét
alatt kelt, s a privilegiális formulák közül arengát alkalmaz
(De facili a memoria labitur hominum, quod non serenat
lucida series litterarum).
A kerek pecséten három ív fölött Szent Benedek félalakos
ábrázolása jelenik meg. A figura megformálása elnagyolt.
Jobb kezét áldó gesztussal vállához emeli, bal kezében könyvet
tart. Gyöngysorok közé foglalt majuszkulákkal írt körirata:
+ S(IGILLVM) CONVENTVS S(AN)C(T)I BENEDICTI DE GORON.
A pecsétnyomó a 14. század első felére datálható: előző
pecsétjét ( II.4) 1292-ben még használta a konvent,
az új tipárium megléte 1356-ban igazolható ( PRT
XII/B 98.). A következő pecsétmegújításra 1462-ben került
sor (v.ö. II.16), miután Albert király halálát követően
az előző pecsétnyomó elveszett ( Botka 1868, I. 96).
Sz.K . - T .I.
Budapest, Magyar Országos Levéltár, Dl 90671 (Tajnay cs.
lt.)
Fejér X/4. 801 (384. sz.); MES I. 127;
PRT XII/B. 98; Hainczl 1913, 7; Zs II/1.
217 (1827. sz.); Takács 1992 , 19 .2. sz.